Vi har testar idag den hittills mest påkostade modellen i vår grafikkortsguide – Gigabyte GTX Geforce Titan Black GHz Edition. Ett kort som kringgår Nvidias regler för referenskylare och skeppas med separat Windforcekylare för egen installation. Ett grepp som gör Gigabytes monsterkort till det kraftfullaste på marknaden.
Precis som Nvidias Titan är en extrem och upplåst tappning av företagets GTX 780 så är Titan Black detsamma i jämförelse med GTX 780 Ti – Den fulla GK110 kretsen med alla 2 880 CUDA-kärnor aktiverade utan den mjukvarobegränsning som “konsument” korten i GTX-linjen lider av. Skillnaden i drivrutinerna är inte något som påverkar spelprestandan men Titan Black levereras dessutom dels med något högre klockfrekvens än 780 Ti och dubbel mängd minne – något som i SLI-konfigurationer bör öppna upp för mer extrema upplösningar och ytterligare uppskruvade inställningar.
Gigabyte GTX Titan Black
Nvidia förbjöd sina partnertillverkare att skeppa företagets Titan med någonting annat än referenskylaren och Nvidias egendesignade kretskort vilket gjorde det svårt för företagen att särskilja sig från varandra – kort och gott var varje Titan grundmässigt desamma oavsett om de kom från t.e.x. Gigabyte eller Asus. I gengäld levererades kortet med den hittils bästa referenskylaren som redaktionen skådat vilket tillsammans med möjlighet till egen installation av exempelvis vattenkylning inte skapade allt för stora problem för entusiaster i det långa loppet. Restriktionerna gäller även Titan Black men i en intressant vändning väljer Gigabyte att separat skicka med en synnerligen bastant variant av sin Windforcekylare som lockar med den påstådda möjligheten att avleda hela 600 watt värme.
Gigabyte GeForce GTX Titan Black | |
Krets | GK110 |
Cuda-kärnor | 2 880 st. |
GPU-frekvens | 1006 MHz (Referens Titan Black – 889 MHz) |
Boostfrekvens | 1111 MHz (Referens Titan Black – 980 MHz) |
Grafikminne | 6 GB GDDR5 (Referens Titan Black – 6 GB) |
Minnesbuss | 384-bit (Referens Titan Black – 384-bit) |
Minnesfrekvens | 7 000 MHz effektivt (Referens Titan Black: 7 000 MHz) |
Videutgångar | 1x DL-DVI-1, 1x DL-DVI-D, 1 x DisplayPort 1.2, 1 x HDMI |
Strömförsörjning | 1 x 8 pin, 1 x 6 pin |
Längd | 267 mm, (298 mm – Windforce) |
Det är en tung, kraftig och väldigt påkostad lösning i princip helt tillverkad i metall som med de tre stora axialfläktarna som är Windforcekylarnas signum ger ett aggresivt och subjektivt tilltalande intryck. Konsumenten måste montera kylaren själv men även om det är lite pilligt så går det relativt snabbt och en duglig guide med tydliga bilder medföljer tillsammans med kylpasta och andra tillbehör såsom reservdelar i rikliga mängder – en sak som uppskattas starkt av ansvarig testare i labbet.
Höjda klockfrekvenser, 6 gigabyte minne och klassledande prestanda
Titan Black kommer från fabrik med klockfrekvenser om 889 megahertz i basfrekvens och 980 megahertz i boost vilket är upp från GTX 780 Ti som skeppas med 875 megahertz bas och 928 megahertz boostfrekvens samtidigt som Gigabytes variant höjer detta ytterligare till 1 006 i bas och 1 111 i boost – en synnerligen trevlig ökning i jämförelse med oklockade 780 Ti kort. Minnet från Hynix är däremot klockat till 7 gigahertz vilket är precis samma frekvens som GTX 780 Ti levereras med men som nämnt ovan kommer Titan Black med dubbla mängden grafikminne vilket resulterar i totalt 6 gigabyte tillgängligt.
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Prestandan från fabrik är med anledning av den saftiga fabriksöverklockningen på boostfrekvensen kort och gott klassledande. I 1920×1080 uppnås nästan 8900 NHMarks med Windforce kylaren monterad och strax därefter ser vi samma kort med referenskylaren med ungefär 100 poäng mindre. I upplösningen 2560×1440 trillar dock Titan Black med referenskylaren ner ett par steg till fjärde plats till förmån för Gigabytes egna 780 Ti OC och Asus 780 Ti Matrix som på grund av mer kompetenta kylare klarar högre boostfrekvenser under långvarig belastning men längst upp på listan ligger fortfarande Windforce-bestyckade Titan Black.
I monsterupplösningen 5760×1080 återställs dock ställningarna från 1920×1080 och de båda varianterna av Gigabytes Titan Black ligger återigen i topp – vilket skulle kunna härledas till mer tillgängligt minne. Att Windforcekylaren konstant presterar bättre är också något vi kommer se senare i artikeln.
Dubbelprecisionsprestanda och GP/GPU
Kortfattat kan det sägas att möjligheten till ökad dubbelprecisionsprestanda inte tillför något alls för den normala konsumenten men kan vara till stor nytta och/eller en nödvändighet när det kommer till exempel professionella applikationer och forskning. Värt att nämna är också att grafikkortet inte klockar ner sig som det tidigare Titan-kortet gör i dubbelprecisionsläget.
Med anledning av att Titan Black och dess föregångare Titan delvis är specifikt riktade produkter för GP/GPU så kommer även detta område kort testas för att ge en bild av hur pass god generell prestanda kortet levererar. Kortet jämförs dels mot sin föregångare Titan och dels mot AMD 290x i Sisoft Sandra benchmark (Financial och Scientifc), Folding At Home – benchmark, samt i Luxmark 2.0 – Luxball HDR (Simple Benchmark 262k triangles).
Prestandatest | Gigabyte Titan Black | Nvidia Titan | MSI 290X Gaming |
Luxmark 2.0 | 20910 | 14740 | 22955 |
Sisoft Scientific SP | 322,67 Gflops | 264,74 Gflops | 461 Gflops |
Sisoft Scientific DP | 192,65 Gflops | 148,41 Gflops | 159 Gflops |
Sisoft Financial SP | 574,39 kOPT/s | 377,07 kOPT/s | 1,14 MOPT/s |
Sisoft Financial DP | 230,11 kOPT/s | 185,46 kOPT/s | 227,87 kOPT/s |
FAH Bench explicit SP | 47,9733 ns/day | 40,4861 ns/day | 59,4359 ns/day |
FAH Bench expicit DP | 22,6593 ns/day | 16,5621 ns/day | 11,649 ns/day |
FAH Bench implicit SP | 218,127 ns/day | 185,669 ns/day | 149,719 ns/day |
FAH Bench implicit DP | 37,754 ns/day | 27,7647 ns/day | 19,8829 ns/day |
Den generella vinsten när det kommer till singelprecisionsprestanda går som, ovan synes, med ganska stor marginal till MSI 290X Gaming. En bit därefter ligger Gigabyte Titan Black som dock slår sitt äldre syskon på alla fronter – det äldre Titan hamnar oftast rejält på efterkälken. Bilden blir dock något annorlunda i dubbelprecisionsberäkningar där MSI 290x får se sig slaget av Titan Black även om skillnaden korten emellan inte är stor. Det åldrande Titan hamnar sist men tar igen en stor del av försprånget från 290x. Slutsatsen som försiktigt kan dras av resultaten ovan är att rent arkitekturmässigt verkar AMD produkter vara mer anpassade för generell prestanda men får i dubbelprecision se sig slaget av Titan Black i och med det sistnämnda kortets ostrypta drivrutiner.
Det stora undantaget i testerna är dock FAH Bench som trots att den körs i OpenCL läge klart gynnar det gröna lagets Titan och Titan Black. 290x är förvisso snabbast i “explicit single precision” men därefter hamnar kortet genomgående sist. I mitten placerar sig det åldrande Titan och efterträdaren Titan Black står ohotat på toppen totalt sett. Återigen ser vi att Nvidias ostrypta dubbelprecisionsprestanda spelar stor roll samtidigt som 290x lite överraskande hamnar på efterkälken i ett av singelprecisionstesterna också. Klart är dock att Gigabytes överklockade Titan Black är ett effektivare kort i dubbelprecision än AMD alster – om än inte alltid med särskilt stor marginal.
Windforce – Lägre ljudnivå och temperatur samt spetsad prestanda
Att Nvidias nya referenskylare är kompetent har behandlats innan och trots kraftigt ökade frekvenser från fabrik så klarar lösningen av att hantera kortet utan några större problem då fläkthastigheten endast ligger ca: 2% över vad som fås utan fabriksöverklokning – ökningen påverkar inte heller ljudnivån nämnbart.
Emellertid så är Windforce kylaren som Gigabyte skickar med en hel del effektivare vilket syns genom att en lägre ljudnivå, och lägre temperaturer, uppmätts samtidigt som den enda uppenbara nackdelen är att de tre axialfläktarna dumpar nästan all värme i chassit. Att kortet når högre prestanda på grund av de låga temperaturerna genom en stabilgare boostfrekvens är dessutom grädde på moset. Sammantaget blir därför intrycket att Gigabytes skapelse är att föredra i alla lägen – något som visar sig extra tydligt vid manuell överklockning (se mer nedan).
Tjutande spolar
Ett problem som just vårt testexemplar lider av är dock att ett markant spoltjut uppenbarar sig varje gång kortet belastas hårdare. Att en så pass dyr premiumprodukt dras med den här typen av defekter är närmast oacceptabelt men kan troligtvis reklmeras om man har otur med sitt exemplar. Vår förhoppning och gissning är att kortet vi testat är något av ett måndagsexemplar men vi kommer själklart att följa utvecklingen och rapportera om det visar sig finnas ett generellt problem.
Överklockning
När frekvenserna pressas ytterligare märker vi återigen hur överklockningsvänlig Nvidias Kepler-arkitektur är. Vid power target satt till maxiamala 106% och spänningen satt till 1,212 volt uppnås 1 106 megahertz i basfrekvens, 1 211 megahertz i nominell boostfrekvens samt en maximal boostfrekvens om hela 1 289 megahertz. Minnet höjs i sin tur med 1 000 megahertz till den behagliga nivån på 8 gigahertz vilket ger en total bandbredd på 384 gigabyte per sekund.
Kortet presterar minst sagt väl vid dessa inställningar och i t.e.x. Battlefield 4 ultra 1080p åstadkomms ett medelvärde på 80,03 och ett minimumvärde på 64 bildrutor per sekund. I Battlefield 3 uppnås i sin tur 154,89 i medelvärde och 130 minimumvärde. Helt klart imponerande siffror med tanke på att det är en enskild grafikkrets det handlar om. Trots detta handlar det dock om ett kort som kommer med en prislapp inte allt för långt ifrån 10 000 kronor varför det knappast kan sägas vara bra förhållande mellan pris/prestanda. Trots en mycket god design kan det emellertid ej undkommas att komponenterna vid dessa frekvenser utvecklar en hel del värme och klart är att referenskylaren inte längre klarar av sitt jobb på autoläge – vår maxklock kommer alltså med den markanta nackdelen att fläktkurvan är tvungen att låsas till 80 procent konstant då kortet helt enkelt blev för varmt i automatiskt läge.
Med anledning av detta står hoppet till att Gigabytes medföljande Windforcekylare kan lösa uppgiften till en lägre ljudnivå utan att temperaturerna tummas allt för mycket med. Vid samma specificerade inställningar visar det sig också att grafikkärnan aldrig blir varmare än 68 grader celsius med Windforce-kylaren samtidigt som fläkthastigheten inte överstiger 42 procent och en maximal boostfrekvens om 1 302 uppnås. Detta till en ljudnivå som subjektivt inte ligger märkbart över de som uppmätts med inställningarna från fabrik. Gigabyte har med detta i åtanke verkligen lyckats med sin skapelse som presterar påtagligt bättre än Nvidias referenskylare – enda undantaget är temperaturerna på omkringliggande komponenter som märkbart varmare, dock utan att påverka resultatet.
Vid ytterligare frekvensökningar håller emellertid kortet sig inte stabilt vilket bland annat går att härleda till den kraftigt begränsade “power target” vilken endast kan höjas med 6 procent – taket för strömförbrukningen nås långt innan den maximalt tillåtna voltinställningen varför kortet inte kan prestera ännu högre siffror. Sammanfattningsvis ger resultatet att kislet, både när det kommer till minne och grafikkärnorna, klarar av att leverera mycket höga frekvenser men på grund av vissa begränsningar i inställningsmöjligheterna kommer vi inte längre prestandamässigt.
“Gigabyte levererar ett kraftigt grafikkort med extra mervärde i form av en mycket kompetent kylare som både levererar lägre temperaturer, mer överklockningsmarginal och lägre ljudnivå. Prestandan är klassledande då Gigabyte Titan Black levereras med den högst registrerade boostfrekvensen av alla GK110-baserade grafikkort vi testat hittills samtidigt som kortets medföljande Windforce-kylare ser till att den maximal boostfrekvensen bibehålls även under tung och långvarig belastning. Detta tillsammans med hela 6 gigabyte minne, som till på köpet klockar mycket bra, gör produkten till det just nu snabbaste singel-GPU kortet och väl värd vår “Bäst Prestanda”-utmärkelse. Med tanke på prisnivån för produkten rekommenderas kortet dock endast till extrema entusiaster som kräver det absolut bästa och/eller proffessionella användare på jakt efter ett förhållandevis “prisvärt” alternativ till en arbetsstation.” – Svenska grafikkortsguiden Prestandaklass – 2014-04-06
Uppdateringar och utmärkelser i Grafikkortsguiden – Prestandaklass
Gigabyte har genom sin tappning på Titan Black tagit fram ett mycket kompetent och kraftfullt grafikkort. Kortet presterar väldigt bra och är det snabbaste singel-gpu kortet som finns att köpa för konsumenter. Med anledning av detta tilldelas kortet NHW utmärkelse “Bäst prestanda” men på grund av den saftiga prislappen gör konsumeter bäst i att noggrant fundera över sina val – nästan identisk prestanda finns att få för åtskilliga tusenlappar mindre i form av Nvidias egna 780 Ti – förutsatt att specifika användingsområden inte kräver det extra minnet eller den upplåsta dubbelprecisionsprestandan.
Slutligen kan det sägas att den kraftiga prislappen innebär att marknaden knappast kan sägas vara förändrad för de allra flesta konsumenter men att de som tidigare funderade på ett GTX Titan nu kan få en bättre produkt till ungefär samma pris – ett tillstånd som onekligen inte är att förakta. Värt att observera här är att Gigabytes version med den medföljande Windforce-kylaren kostar runt tusenlappen mer än Titan Black i orginalutförande vilket känns aningen mastigt.
![]() |
![]() |